![Toimetaja: Taimi Tulva "Vananemine ja põlvkondade vaheline sidusus"](https://www.raamaturead.ee/media/read-raamatupood/29022024/IMG_8153.jpg?_t=1709310097)
Vananemine ja põlvkondade vaheline sidusus
PS! Konkreetse raamatu seisukord on kirjas parameetrite all.
Raamatu pilt võib olla illustratiivne (ei pruugi olla täpselt sama eksemplar).
Raamatute seisukordade kirjeldus
.
Parameetrid
Raamatu seisukord | hea |
Autor | Toimetaja: Taimi Tulva |
Ilmumisaasta | 2004 |
Keel | eesti |
Kirjastus | Tallinna Pedagoogikaülikooli Kirjastus |
Köide | pehmekaaneline |
Lehekülgi | 124 |
Sarnased tooted
Rahu, ainult rahu – seda Karlssoni lemmikväljendit on kasutanud ilmselt iga lapsevanem ja õpetaja. “Meelerahu- ja keskendumisharjutused lastele” on loodud sooviga aidata lastel kiires elutempos rahulikuks jääda ning oma emotsioonidega toime tulla. Raamatus leiduvad ideed ja harjutused on loovad ja mängulised ning aitavad leida tasakaalu kehas ja meeles, õpetavad lapsi keskenduma, märkama ja kuulama oma südame häält. Ideelaegas pakub ka ohtralt tegevusi, mis loovad rahuliku ja sõbraliku õhkkonna nii kodus, lasteaias kui klassiruumis. Raamatu südameks on unistus, et iga laps suudaks ise ennast aidata, teadvustaks oma unikaalsust ja väärtust ning oskaks seda hoida – loomulikult vanema ja õpetaja kaasabil. Praktilised harjutused, mida võib praktiseerida iga päev, loovad juba paari minutiga rahuliku meele ja rõõmsa südame. *** Elu meie ümber kutsub meid palju endast väljapoole vaatama, tarbima, kiirustama. Selles müras on üha raskem pöörata pilk sissepoole ja õppida sedakaudu ennast tundma. Ja ometigi on enda tundmisest ja juhtimisest kõige enam tuge, et edukalt tänases maailmas orienteeruda. Enesekohased oskused on õpitavad, kuigi tänased täiskasvanud üldjuhul ei ole neid õppinud, vaid elu ise on kuidagiviisi õpetanud. Seetõttu on eriti väärtuslik, kui saame lastele neid oskusi juba maast madalast tutvustada. Kuidas tulla toime raskete tunnete ja mõtetega? Kuidas olla tähelepanelik ja hooliv? Kuidas rahuneda? Selles raamatus on lai valik harjutusi, mida koos lastega teha ja mis õpetavad põneval moel iseennast tundma ja juhtima. Helena Väljaste psühholoog *** Monika Allert on hariduselt romaani keelte filoloog, praegu õpetab ukraina lastele eesti keelt ja täiskasvanutele itaalia keelt. Töötades ka laste jooga-, tantsu- ja liikumisõpetajana, on autorile eriti südamelähedane laste vaimse ja füüsilise heaolu toetamine. Autor usub, et sisemine rahu on igas lapses, vaja on see vaid üles leida.
Vestles ja kirjutas Piret Kooli *** ANNI: Selle raamatu esimesed intervjuud sündisid pisut enam kui kuu enne Rubi sündi – oli saabunud aeg ühele peatükile joon alla tõmmata. Kõneldes mõistsin, kui enesesse peitu pugenud ma nendes aastaid kestnud muredes olin. Kuid sel olid omad põhjused, et meie enda vanemadki ei teadnud. Ent nagu me oleme Tomiga teineteisele alati kinnitanud: kõigel on oma aeg – kurvastamiseks, rõõmustamiseks, imedeks. Ka taoliste lugude rääkimiseks. Räägin nüüd oma lugu, et minu saatusekaaslastel oleks pisutki tuge. *** TOMI: Oluline on kunstliku viljastamise teemast kõnelda ka mehe seisukohalt. Meie jaoks ei olnud taolist raamatut, mis kõneleks kogu selle protsessi valust, võimalustest, muredest ja normaalsusest. Aga kuhu jäävad isiklikud kogemused ja läbielamine? Neid ei saagi sulle ükski kõrvalseisja anda, ent omasuguste seltsi sa ei satu, sest keegi ei räägi. Sest ei tihka, isegi piinlik on. Nüüd tean, et ei ole vaja häbi tunda. Mehest ei saa ju seetõttu kehvem inimene. Katseklaasilaste ja viljatuse teemal peab saama rääkida. *** PIRET: Kuidas aga neis muutustes endaks jääda? Kuidas olla saladusekoormat kandes aus? Või murdudes uuesti siht leida ning abielu hoida? Nende ja paljude teiste küsimustega sõitsin ma 2017. aastal mitme kuu vältel Tuhala laante vahele Tomi ja Anni koju. Kumbki neist kõneles oma lugu teisest eraldi ning alles käsikirjas said Tomi ja Anni jutud omavahel teemade kaupa kokku. Nii sai kaante vahele aus ja avameelne lugu, mis paneb kaasa mõtlema meist igaüht. Sest meil kõigil on elus taolisi hetki. Hetki, mil peame tegema valiku, kuidas edasi elada – endana ja kibestumata.